Kaptajnens log, stjernedato 2821,5.
På vej til Makus 3 med medicin.
Vi passerer Murasaki 312, en kvasar-lignende formation.
Ubekendt, udefineret. En uvurderlig forskningsmulighed.
Med os har vi den galaktiske højkommissær Ferris
der fører opsyn med medicinleverancen.
Kalder rumfærgen Galileo. Afvent, mr. Spock.
Kaptajn, jeg er imod denne forsinkelse.
De skal levere forsyningerne til Makus 3
så de kan sendes til Ny Paris-kolonierne.
Vi når det, kommissær. Lad mig minde Dem om
at jeg har en stående ordre om at undersøge alle kvasarer.
Desuden er vi tre dage fra Makus.
Og vi skal først være fremme om fem.
Jeg vil ikke tage chancer. Pestepidemien på Ny Paris grasserer.
Medicinen skal nå frem i tide.
Kaptajnen til Galileo. Klar til afgang.
Fuld kraft. Alle instrumenter aktiveret. Alt normalt.
Afsend rumfærge.
Målinger normale.
Acceleration normal. Første startfase normal.
- Position? - 3,7.
- Jeg... - Beslut dig.
- Måleren er gået grassat. - Det er normalt.
Kvasarer skaber forstyrrelser.
- I betydelig grad. - Strålingen tager til.
Afbryd fremdrift.
Den reagerer ikke.
Galileo kalder Enterprise.
Svar venligst.
- Ionforstyrrelser. - Vi bliver trukket ind i den.
Galileo kalder Enterprise.
Vi har mistet styringen. Vi bliver trukket ind midt i Murasaki 312.
Skrogets yderside udsættes for kraftig stråling. Kurs 3.25.
Hørte De det?
De bliver vist trukket ud af kurs.
Lokalisér Galileo.
Der er hverken hoved eller hale på de målinger, vi får.
Negativ ionkoncentration 1,64 gange 10 i 9. meter.
Strålingsbølgelængde 370 ångstrøm.
Stigende oversvingninger overalt.
- Hvad? - Den har ioniseret sektoren.
Vores instrumenter virker ikke.
Der er mindst fire solsystemer i nærheden.
Og et sted derude svæver en syv meter lang rumfærge, som har mistet styringen.
Det bliver lettere at finde en nål i en høstak.
Rummet, den sidste grænse.
Dette er beretningen om stjerneskibet Enterprise
og dets fem år lange togt, hvor det skal udforske nye verdener
og finde nyt liv og nye civilisationer
og dristigt drage ud i det ukendte.
Kaptajnens log, stjernedato 2821,7.
Det elektromagnetiske fænomen kaldet Murasaki 312
farer rundt som et hidsigt insekt
og minder os om vores syv forsvundne skibskammerater.
Den har gjort vores eftersøgningsudstyr uanvendeligt.
Uden det er vi blinde og hjælpeløse.
Jeg har hele tiden været imod. Det vigtigste er at komme til Makus 3.
Jeg har videnskabelige forpligtelser. Undersøgelsen her er en af dem.
Men Deres folk...
- Vi har to dage til at finde dem. - I så stort et område?
- Skal jeg hellere efterlade dem? - De skulle ikke have sendt dem ud.
Der er én planet i systemet, hvor mennesker kan overleve.
M-type. Oxygen-nitrogen. Den hedder Taurus 2.
Den er uudforsket. Så vidt vi kan se uden ordentligt måleudstyr
er den midt i Murasaki-fænomenet.
Tak. Mr. Sulu?
Sæt kurs mod Taurus 2.
- Alt vel? - Ja.
Scotty? Boma?
Sikke en tur!
- Skibsassistent? - Jeg slog bare hovedet lidt.
Tak.
Hvad skete der?
Jeg vil tro... at fænomenets magnetiske potentiale... Tak...
...gjorde, at da vores hastighed øgedes, voksede den eksponentielt.
Vi blev skudt direkte ind i fænomenets centrum.
Som et projektil.
- Deres vurdering lyder fornuftig. - Sikke en redelighed.
Malende beskrivelser reparerer ikke kredsløb.
De har fået Deres sag for.
Galileo kalder Enterprise. Svar venligst.
De venter vel ikke svar?
Nej. Men det er logisk at forsøge alt.
En måling af atmosfæren.
Deltryk oxygen, 70 millimeter kviksølv. Nitrogen, 140.
- Det kan indåndes, hvis man ikke løber. - Blot fakta, tak.
Små mængder argon, neon, krypton, intet i giftigt omfang.
Men ikke et egnet sted til sommerferien.
Tak for vurderingen.
- Tager De notater? - Ja.
- Vær venlig at lave en skadesrapport. - Logisk.
Lad os give mr. Scott arbejdsro.
Mr. Latimer, mr. Gaetano, rekognoscér området.
Men bliv inden for synsvidde.
Vil vi kunne kontakte Enterprise?
- Under disse forhold, næppe. - De leder efter os.
Hvis ioniseringen er så udbredt, som jeg tror
leder de uden måleinstrumenter, kun ved hjælp af synet.
Set i det lys er planeten stor.
- Finder de os ikke? - Ikke hernede.
Det bliver et langt ophold.
Intet, kaptajn.
Mr. Sulu, viser scannerne noget?
De fungerer slet ikke.
- Er de forbundet til nødstrømmen? - Ja. Det hjælper ikke.
Transporterrum. Kaptajnen her.
- Fungerer transporterne? - Ikke 100 procent.
Vi beamede dødt stof ned, men det hang ikke sammen.
- Vi tør ikke prøve med mennesker. - Tak.
Kaptajnen her. Færgedækket.
Gør Columbus klar til øjeblikkelig afgang til planeten.
Tjek koordinater med mr. Sulu.
Noget held?
Alle bølgelængder præget af ionisering, sir.
Transmissionen er blokeret, og modtagelse umulig.
Nå, kaptajn?
Vi kan fortsætte eftersøgningen til 2823,8, kommissær.
De tror vel ikke, at De finder dem?
Det er mine venner.
Eftersøgningen fortsætter indtil sidste øjeblik.
Udmærket, men ikke et sekund længere.
Forstået?
Ellers kig i bog 19, afsnit 433...
Jeg er bekendt med reglementet. Jeg kender Deres beføjelser.
Afsend rumfærgen Columbus.
Omstændighederne kunne være bedre, men det er Deres store chance.
- For hvad? - At føre kommando.
Jeg kender Dem.
De har altid ment, at logik var det bedste grundlag for ledelse.
- Jeg er en logisk mand. - Vi har brug for mere end logik.
Måske, men det er det bedste udgangspunkt.
Der er noget tiltalende ved at føre kommando, selv under disse forhold.
Men kommandoen er hverken noget, jeg nyder eller frygter.
Den er der blot. Og jeg vil gøre det, der rent logisk må gøres.
Undskyld.
Det ser sort ud, mr. Spock. Vi har mistet en del brændstof.
Vi kan ikke nå undvigelseshastighed.
Og hvis vi skal i kredsløb, må vi af med 225 kilo vægt.
- Hvad tre mand vejer. - Sådan kan man se på det.
Eller samme vægt i udstyr.
Vi skal bruge stort set alt udstyret for at komme i kredsløb.
Der er ikke meget overflødig last.
- Skal tre af os blive? - Medmindre situationen ændrer sig.
Og hvem udvælger dem?
Som kommandofører er det mit valg.
Trækker vi lod?
En morsom idé, men jeg er bedre kvalificeret til at foretage valget.
Udmærket. Hvem?
Mit valg bliver logisk. Truffet på en logisk baggrund.
Liv og død er sjældent logisk.
Men opnåelsen af et bestemt mål er det altid.
Lad os undersøge skrogets yderside nærmere
i fald vi har overset skader.
Hvis der blev overset skader, var det, da hans hoved blev samlet.
Ikke hans hoved, mr. Boma. Hans hjerte. Hans hjerte.
Hvad er der?
Det kom deroppefra.
Nej, deromme.
- Det er alle vegne. - Lad os komme væk.
Kom, Boma.
Hvad var det?
Noget stort. Og frygteligt. Deroppe. Jeg ramte det vist.
Så du, hvad det var?
Det lignede en kæmpeabe.
- Stakkels Latimer. - I det mindste døde han hurtigt.
Vi skal nok komme væk.
- Der er intet. - Det var der.
- Det betvivler jeg ikke. - Jeg ramte noget.
Folsom-pilespids.
Den har stor lighed med Folsom-pilespidsen
som blev fundet i 1925 efter den gamle kalender i New Mexico.
Lidt mere primitivt skaft. Ikke så effektivt.
Har De ikke andet at sige?
Tager jeg fejl?
De? Tage fejl? Umuligt.
- Hvad er der så? - En mand er død.
Og De taler om flintespyd. Hvad med Latimer?
Min medfølelse bringer ikke afdøde tilbage.
Af effektivitetshensyn bør vi undlade at efterlade ham her.
Det vil ikke sinke os at bære ham tilbage til skibet.
- Hvis I... - Vi skal nok.
Gider du hjælpe mig?
Kaptajnens log, stjernedato 2822,3.
Eftersøgningen fortsætter, men jeg får sværere og sværere ved
at holde følelsen af nyttesløshed og tab på afstand.
Columbus er vendt tilbage efter at have afsøgt kvadrant 779X gange 534M.
Intet resultat.
- Nyt om sensorerne? - De arbejder på dem.
- Transporterne? - Stadig ikke sikre.
Tak.
- Kaptajn? - Ja, kommissær.
Jeg vil nødig lade Deres mænd i stikken.
- Men... - Jeg ved det.
- Tiden rinder ud. - Det ved jeg.
Overbelast transporterne.
Vi skal have dem til at fungere.
Uhuru, bed Columbus udvide hver overflyvning med to grader.
Men så skal de jo tjekke adskillige kilometer ved hver overflyvning.
Men vi kan dække det meste af planetens overflade.
Koncentrér Dem om roret, mr. Sulu.
24 timer endnu, kaptajn.
Før anden reservetank gennem den primære indsugningsport.
Den kan ikke holde til trykket.
- Det var 25 kilo mindre. - Glimrende, doktor.
Vi kan finde 45 kilo til.
Det er stadig 70 kilo for meget.
Tænk, at De vil efterlade nogen her!
Det er mere rationelt at ofre én end seks.
- Jeg taler ikke om rationalitet. - Det burde De.
Vi er parat.
- Til Latimers mindehøjtidelighed. - Vi arbejder om kap med tiden.
Han har fortjent en anstændig begravelse. De er kaptajn.
- Doktor, De kender ritualet. - Det er Deres opgave.
Min opgave er her.
Måske dør vi her. Lad os dog dø som mennesker, ikke maskiner.
Jeg håber, jeg kan øge vores overlevelseschancer.
- Mr. Scott? - Hjælp mig med ledningen her.
Trykket falder.
- Hvad skete der? - En ledning gav efter.
Turen gennem atmosfæren har overbelastet den.
Det var så det. Vi har ikke noget brændstof.
Det løser problemet med, hvem der skal efterlades.
- Overvej alternativerne. - Vi har ingen brændstof. Hvilke?
Der er altid alternativer.
Der sker noget udenfor.
Hvad er de superskarpe ørers vurdering?
Træ, der gnider mod læder.
- De gør klar til angreb. - Ikke nødvendigvis.
Måske et stammeritual, hvis det er en stamme.
Nej. Deres genstande er for primitive. Snarere en løs sammenslutning.
Hvis vi vidste mere...
En stamme er et fællesskab.
Det kan vi udnytte.
Vi rammer dem hårdt, så de mister lysten til at angribe.
Jeg er enig. Hvis vi ikke gør noget, opfordrer vi dem til at dræbe os.
Jeg er forfærdet over jer jordboeres ringeagt for livet.
Vi er pragmatiske. Angrib, før de angriber.
- Boma? - Afgjort.
- McCoy? - Det virker logisk.
Bestemt. Det virker også logisk i mine øjne. Men at tage liv vilkårligt...
- Flertallet... - Flertallet er mig ligegyldigt.
Vi må afveje den fare, vi står i, med hensynet til andre...
venner eller fjender.
- Der er en tredje vej. - Den kan blive vores død.
Nej. McCoy, Mears, gå tilbage til skibet.
Hjælp mr. Scott. Vi kommer snarest.
Mine herrer, følg mine ordrer til punkt og prikke.
Skyd kun, når jeg siger til.
Vi skyder for at skræmme, ikke for at dræbe.
For... De så selv, hvad de gjorde mod Latimer.
Jeg bestemmer, og jeg tager ansvaret.
Følg efter mig.
Disen...
Jeg kan ikke se dem.
De er lige foran os. Flere, skulle jeg mene.
Sigt mod klokken to og klokken ti.
- Jeg synes, vi skal slå dem ihjel. - Heldigvis bestemmer jeg.
Sigt og skyd på mit signal.
Skyd.
Indstil skydningen.
- Nu tager de sig i agt. - Vi burde slå dem ihjel.
Det behøver vi ikke. Det er nok at skræmme dem.
Mr. Boma, følg med tilbage til Galileo. Mr. Gaetano, bliv her og hold vagt.
- Fandt I dem? - Ja. Nu lader de os i fred.
Scotty har en idé.
Det er farligt, men måske går det.
Sig frem, mr. Scott.
Jeg kan justere reaktoren, så den kan tage andet brændstof.
Men vi har ikke andet.
Jo. Faserne. Jeg kan justere dem og udnytte energien.
Det er vores eneste våben.
Det er også vores eneste håb.
- Skibsassistent, Deres faser. - Sæt, væsnerne angriber?
Når de gør det, er vi væk.
Vi burde kunne komme i kredsløb. Men vi kan ikke blive der ret længe.
Det skal vi heller ikke.
Om under 24 timer må Enterprise indstille eftersøgningen.
Hvis vi ikke kan blive i kredsløb derefter, er det lige meget.
Hvad enten vi brænder op i himlen eller dør hernede
så dør vi.
Doktor. Deres faser.
Gå i gang, mr. Scott.
Nu er transporterne sikre at anvende.
Udmærket.
Patrulje 1, 2 og 3 til transporterrummet.
I bliver sendt ned på planeten med det samme.
Det vil være rent held, hvis de finder noget.
Heldet er det eneste, vi har, der duer.
Giv mr. Scott den her.
Ingen ved, hvad der er sket Gaetano
og De giver mig bare hans faser, som om intet er hændt.
Giv den her til mr. Scott, i fald jeg ikke kommer tilbage.
Hvor skal De hen?
Mr. Gaetanos skæbne pirrer min nysgerrighed.
Gå tilbage til skibet.
Han sætter livet på spil for at finde Gaetano
og hvis han finder ham, kan han meget vel bede ham blive.
Hvad giver De mig?
Tror De, vi vil kunne lette?
Ikke hvis vi ikke bringer faserne tilbage.
De blev ikke ved med at være bange ret længe, hvad?
Yderst ulogisk.
- De burde være flygtet. - Burde de have respekteret os?
- Naturligvis. - Respekt er fornuftsbetonet.
Faldt det Dem ind, at de ville reagere følelsesmæssigt?
Deres uforudsigelighed er ikke mit ansvar.
Det var ganske forudsigeligt for folk med følelser.
Indrøm, at Deres dyrebare logik har bragt os i knibe.
- Hvorfor gør de ikke noget? - De studerer os.
- En ny forudsigelse? - Min mening.
- Forsegl vinduerne. - Studerer de os?
De lærer hurtigt.
- Hvad gør vi nu? - Deres tonefald er fjendtligt.
Det er der også andet, der er.
- Besynderligt. Yderst ulogisk. - Jeg er led og ked af Deres logik!
- Hvad med lidt inspiration? - Sært.
Jeg har handlet logisk. Og trods det er to mænd døde.
Og vores lodne venner er misfornøjede.
Jeg fejlbedømte dem.
Og også jeres vrede.
Mindre analyse og mere handling, tak.
- Hvor længe? - En time. Måske to.
- Det er ikke længe nok. - Det tager tid at tømme fasere.
Skroget holder ikke evigt. Vi må gøre noget.
I har nok at se til.
Kaptajnens log, stjernedato 2823,1.
Vores patruljer er på Taurus 2. Vi håber stadig.
Instrumenterne begynder så småt at fungere
og ionstormen forsvinder langsomt.
Vi på skibet venter magtesløse.
- Status på sensorerne? - Sidste melding...
Nej, nuværende status.
- De har to timer og 43 minutter. - Det ved jeg.
- Jeg minder Dem om det løbende. - Endelig.
Interferensen skaber stadig ukorrekte sensorbilleder.
80 upålidelige.
Radiokommunikationen?
Vi kan hverken sende eller modtage.
Hvad vil De gøre?
Jeg vil fortsætte eftersøgningen
indtil sidste øjeblik.
Og hvis De holder Dem fra broen, vil jeg være taknemlig.
Deres flid vil glæde myndighederne.
Men ikke den måde, De tiltaler mig på.
Her har jeg kommandoen.
Ja, kaptajn. I de næste 2 timer og 42 minutter.
Hvor meget strøm er der på batterierne?
- Ikke nok til, at vi kan lette. - Kan de elektrificere skibets ydre?
Det kan de!
Gå midtskibs. Rør ikke væggene.
Klar?
- Klar. - Okay. Nu.
Igen!
Vi skal også kunne tænde.
Fortsæt med at dræne faserne.
- Det må have virket. - For øjeblikket.
De kommer tilbage.
Se, om der er mere last, der kan undværes.
Der er mr. Gaetanos lig.
- Det efterlader vi. - Ikke uden begravelse.
- Væsnerne er i nærheden. - Ikke uden begravelse.
Det udsætter folk for unødig fare.
Jeg tager chancen.
Jeg ville insistere på en ordentlig begravelse, selv hvis liget var Deres.
Jeg er træt af den robot!
- Så er det nok! - Mine herrer.
De får Deres begravelse, hvis væsnerne tillader det.
Patrulje 2 er tilbage.
En er død, og to sårede.
Kelowitz på skærmen.
- Kelowitz, kaptajn. - Rapportér.
Vi blev angrebet. Enorme lodne væsner.
Jeg tjekkede astral-antropologien. Det er orden 480G, antropoid.
De ligner livsformerne på Hansens Planet, men langt større.
- 3-3,5 meter høje. - Er der tilskadekomne?
Fændrik O'Neil blev ramt af et spyd, inden vi opdagede dem.
Løjtnant Immamura har en forvredet skulder og alvorlige flænger.
Væsnerne er overalt. Hvis Galileo er på planeten...
Tak. De må hellere gå til infirmeriet.
Javel.
Som De kan se, er klokken 2823,8. Tiden er udløbet.
- Men de er derude. - Ligesom de pestramte.
Jeg tager kommandoen i henhold til Det Galaktiske Krisereglement.
- Stands eftersøgningen. - Columbus er ikke tilbage.
Jeg har to patruljer ude.
De trækker sagen i langdrag. Kald patruljerne tilbage, og tag til Makus 3.
Løjtnant, bed transporterrummet beame de to patruljer herop.
- Kontakt Columbus. - Jeg har kontakt nu.
Så bed dem vende tilbage. Mr. Sulu, gør klar til at standse eftersøgningen.
Sæt kurs mod Makus 3.
Kaptajnens log, supplerende. Patruljerne er vendt tilbage.
Columbus er på vej tilbage. Jeg har måttet standse eftersøgningen.
Sensorstrålerne virker igen.
- Og resten? - For megen interferens.
Kurs sat mod Makus 3.
Afvent, mr. Sulu. Hvornår er Columbus om bord?
Om 23 minutter.
23 minutter.
Enterprise, her er Galileo. Svar venligst.
Intet, sir.
- Sådan. - Hvad med vægten?
Måske kan vi komme i kredsløb.
- Hvor længe? - Nogle timer.
Men hvis vi timer det ordentligt, kan vi genindtræde i atmosfæren.
Og lande igen? Det er ikke tillokkende.
Vi har ikke noget valg.
Dr. McCoy? Mr. Boma? Hvornår kan vi lette, Scott?
Om otte minutter.
Skibet afgår om præcis ti minutter. Begrav mr. Gaetano.
Der er tilsyneladende fri bane. Jeg hjælper jer. Skynd jer.
Columbus er om bord.
Den sidste patrulje er vendt tilbage.
Alle systemer er klar til warp.
Mr. Sulu, fortsæt mod Makus 3 i normalrumshastighed.
- Normalrumshastighed? - Præcis.
Ret alle sensorstråler agterud.
Fuld kraft, vedvarende scanning.
Tilbage til skibet!
Gå tilbage! Tag af sted! Gå tilbage! Nej!
Godt, af sted!
- Af sted, Scott. Jeg bad Dem lette! - Vi kunne da ikke efterlade Dem.
- Få os væk! - Vi kommer ingen vegne!
Nogen holder os nede. Alle systemer fungerer, men vi kommer ingen vegne.
- Hvad laver De? - Løfteraketterne.
- Det går ikke! - Vil De da blive?
Nej, mr. Spock.
Vi bevæger os!
Vi er ikke i kredsløb, og vi kan ikke blive der længe.
Om en time er vi måske tilbage ved udgangspunktet.
Ved at vente på mig har De måske ødelagt Deres overlevelseschancer.
Det logiske ville have været at efterlade mig.
Mind mig om, at jeg skal fortælle Dem, at jeg er træt af Deres logik.
Det er yderst ulogisk.
- Kredsløb om et minut. Brændstof? - 1 kilo pr. kvadratcentimeter.
- Nok til én omgang. - Og så?
Vi har brugt løfteraketterne. Vi kan ikke lande.
Så vi brænder op?
- Sådan plejer det at gå. - Jeg vil ikke dø heroppe.
Hellere det end den død, der venter os på planeten.
Jeg beundrer Deres evne til at vælge fornuftigt.
De sagde tidligere, at der altid var alternativer.
Gjorde jeg? Jeg tog muligvis fejl.
Så fik jeg da lov at opleve det.
Er der noget, vi kan gøre?
Enterprise må være på vej til Makus 3 nu.
Jeg tror ikke på engle.
Sådan slutter altså Deres første kommandopost.
Ja. Min første kommandopost.
Kredsløbets tilstand.
Med den mængde brændstof har vi cirka 45 minutter.
Galileo til Enterprise. Kom ind.
Han kastede brændstoffet ud og antændte det.
Vi har brug for det. Er De vanvittig?
Måske, mr. Boma.
Hvor længe har vi?
Vi begynder at falde, når brændstoffet er brugt op. Om seks minutter.
Kaptajn, der er noget. Ved Taurus 2.
En meteorit?
Nej, det bevæger sig i en lige linje. Der er det igen.
180 grader omkring, mr. Sulu.
Kontakt transporterrummet. Alle transportere klar.
Et nødsignal?
Den virker som et nødblus. Mr. Spock, det var en god satsning.
- Måske var det det værd. - Der er ingen til at se det.
Vi begynder at dale.
Ti sekunder til atmosfæren.
Måske var det Deres sidste handling, mr. Spock. Men meget menneskelig.
- Meget ulogisk. Det var håbløst. - Det er lige det, jeg mener.
Hvor er her varmt.
- Transportere fastlåst. - Aktivér.
Hvad det end var, er det lige brændt op i atmosfæren.
Transporterrummet har lige modtaget fem personer!
I god behold.
Mr. Sulu... fortsæt mod Makus 3.
- Fremad, warp 1. - Javel.
Der er noget, jeg ikke forstår. Måske kan De forklare det logisk.
Da De antændte brændstoffet, vidste De, at det næppe ville blive set.
- Det ligner en desperat handling. - Korrekt.
Vi ved alle, og doktoren giver mig nok ret
at desperation er en stærk følelse.
Hvordan forklarer Deres berømte logik det?
Ganske enkelte. Jeg skønnede, at vores situation var håbløs.
Logikken fortalte mig, at i den situation
var eneste udvej en desperat handling.
En logisk beslutning.
De ræsonnerede, at tiden var moden til en følelsesmæssig reaktion?
Sådan vil jeg ikke lige udtrykke det
men det er sagens fakta.
De vil ikke indrømme, at De for første gang
har handlet på en menneskelig og følelsesmæssig måde?
Nej, sir.
Mr. Spock, De er stædig.
Ja, sir.
Oversat af Susanne Nielsen